Trettito år gammel mann, skuddsår i buken.
Åndedrett 35, svak puls på 140.
BP umålbart.
GCS ni, øyne to, verbal én, motorisk seks.
Sentrale og perifere vener kollapset, kan ikke sette venekanyle.
Vi prøver intraossøst.
Vi er inne.
Intraossøst lyktes.
En halvliter saltløsning satt.
Pasienten er i politiets varetekt.
Anfall. Når er vi fremme?
Om to minutter.
Hva er det?
Mann mot kuler, venstre øvre kvadrant.
Høres ikke bra ut. BP kunne ikke måles.
Målbar puls, GCS ni og fallende.
Vi har ryddet plass til ham.
Gjør klar 100 milligram ketamin og 100 milligram sux.
Vi trenger fenylefrin, efedrin og atropin tilgjengelig
og ti mikrogram per milliliter epinefrin.
- Greit. - Hva skjer her?
Hypotermi, kjernetemperatur 28,2.
Ambulansepersonalet fikk satt kateter, og jeg fikk litt blod fra et jeg satte.
Blodgassanalysen viste pH...
7,1.
PaCO2 9,0. Pa baseoverskudd minus åtte.
Men lungene er gode. Hva heter hun?
Rose Stagg.
Politibetjent McNally. Hun er kvinnen vi har lett etter.
- Hvor ble hun funnet? - I en skog, i et bagasjerom.
Hun hadde ligget der i minst fire dager.
Det er derfor CO2 er høyt.
Hun pustet sin egen resirkulerte luft.
Rose.
På tide å våkne, Rose.
Det lukter pæredrops.
- Ketoner? - 2,3.
Vi kan ikke flytte henne før en seng blir ledig
og temperaturen går i riktig retning.
- Vil du ha varmeteppe? - Ja, på 38.
Rettsmedisineren må se etter spor av voldtekt.
Ikke ennå, og ikke her. Vi må stabilisere henne først.
- Kan jeg bli hos henne? - Det blir snart stygt.
Vi tror skuddofferet som er på vei inn, står bak dette.
Hun bør ikke se ham.
Vi må unngå bevisødeleggelse.
Greit. Bare ikke forstyrr.
Hør her, alle sammen. Jeg bestemmer her.
Alle spørsmål, all angst og elendighet rettes til meg.
Fran tar luftveiene, Bronagh tar anestesi.
Buddy, Daryl, dere tar "C", Ursula er løpegutt, bare fordi.
Andrew, du noterer.
Alle fornøyd? Bra.
Greit. Kom igjen.
Pasienten er her.
Dette er Paul, han er 32 år gammel.
Han var i politiets varetekt da han ble skutt.
Vi løfter ham over.
På tre.
Pent og rolig. Én, to, tre.
Få høre.
Truffet av ni millimeters politivåpen på nært hold.
To sår i buken, venstre øvre kvadrant.
Lateralt sår, jeg kan føle kulen. Den andre ligger dypt.
Kan vi få politiet ut herfra?
Vi trenger de klærne.
Det gikk 20 minutter før vi kom, da ga han ingen respons.
GCS ni, og han hadde mistet mye blod.
Respirasjonslyder bilateralt, hjertelyd én og to, litt svake.
Han har IO i høyre tibia.
Vi har gitt ham en liter saltløsning.
BP 70, systolisk, puls 136.
Vi kunne ikke måle metning.
Har dere gitt ham noe annet? Morfin? Tranexamsyre?
Bare saltløsningen og et gram tranexamsyre.
Flott jobbet, takk.
- Det går bra. - Vi ruller ham
i fall det er en kule de ikke har sagt noe om.
På tre.
Én, to, tre. Nå.
Ingen utgangssår.
- Rull ham tilbake. - Ta klærne hans, Perry.
Ok. Én, to, tre, rull.
BP 60 systolisk. Puls 128, ingen radial.
Bruk ventilasjonsbag. Hjelp ham med pusten.
Og ta ultralyd.
Forsiktig, Fran...
Ingen pneumothorax.
Daryl, hva med blodet?
Her er blod.
Ursula, vi begynner med to enheter av husets røde.
Krysstest seks enheter i laben.
Bra, Daryl. Raska på.
- Hallo. - Hvordan går det med ham?
Jeg vet ikke.
Han har mistet så mye blod.
Det ser ut som han kommer til å dø.
Tyler døde på åstedet.
Jeg vet det.
Jeg ba Ged Green sikre åstedet.
Ombudsmannens etterforsker er på vei.
Takk.
Ombudsmannens kontor vil etterforske omstendighetene rundt skuddepisoden.
Hvorfor Spector var der. Hvorfor Tyler ble skutt.
Ferrington hadde ikke noe valg.
Tyler kom skytende ut av skogen.
Jeg tror én kule traff politibilen.
De neste tre traff Anderson og Spector.
Jeg er usikker på det nøyaktige forløpet, men jeg er sikker på Ferrington
bare besvarte ilden.
- Det var fullstendig berettiget. - Hvordan går det med Anderson?
Jeg vet ikke.
Vi måtte la ham bli igjen på åstedet.
Et nytt utrykningskjøretøy var på vei.
Er Spectors familie varslet?
Jeg vet ikke.
Sørg for at de blir det.
Hva med Tom Stagg?
Jeg tror de er på vei til ham nå.
Og Rose?
Hun lever.
Er du i bilen?
På vei til hovedkvarteret.
Sjefen vil snakke med meg.
Hold meg oppdatert.
POLITIET BER OM OPPLYSNINGER OM SAVNET PERSON
Be blodbanken om fire FFP.
Ursula trenger ett gram tranexamsyre.
Vi trenger anestesi!
Fort! Tilkall kirurgene igjen!
Ikke noe "Vi trenger CT" -dritt.
Han må rett på operasjonsbordet.
- Kommer O-neg? - Ja.
Han kaster opp. Sug.
På tre. Én, to, tre, rull.
Og tilbake, én, to, tre.
Vi må intubere. Kom igjen.
Bronagh, 8,5-rør. Mac 4-blad. Klar?
- Et øyeblikk. - Skal jeg gjøre det?
Med mindre du ikke har lyst.
Han har hypotoni og spyr.
Sånn kan det gå.
Jeg redder deg om det går galt.
Kan noen gi ham en pute før Fran slår ut tennene på ham?
- Skal jeg ta cricoid? - Ja visst.
Få hengt opp det andre blodet.
Sophie, er alt klart?
Jeg har ti mikro per milliliter epinefrin,
100 per milliliter fenylefrin, efedrin og glykopyrronium.
Akuttkassen er klar. Ketamin og sux her.
- Er blodet klart? - Jeg fikk en grønn i venstre fot.
Tar den andre enheten inn her.
- Fornøyd, Daryl? - Ser bra ut.
Ok, vær stille.
Klar, Fran?
Klar. Han har fått oksygen. Slutt-tidal-CO2 klar.
Sug klart og under puten.
Ballong sjekket, rør smurt. Bougie tilgjengelig. Klar.
BP 70, puls 120. Metning 93 %.
Femti milligram ketamin inn. Ett hundre sux.
Fasikkulasjon.
Bare vent. Det burde gå over.
Nå.
Gi ham 100 mikrogram fenylefrin.
Ser du båndene?
- Jeg tror jeg ser... - Ja eller nei?
Ja. Rør, takk.
Virker bra.
Ballong.
Slutt-tidal, metning 90 %. Sjekk BP.
Sophie, få inn blodet.
Daryl, hør på lungene og ikke bare stå der og se kjekk ut.
- Luftinntak, begge axilla. - Cricoid av.
Kan du holde dette?
Tjueto centimeter ved leppene.
Ventiler mens jeg fester dette.
BP 50 systolisk.
Gi ham 50 mikrogram epinefrin.
Få ham på ventilatoren.
Noter klokkeslettet.
Hvor er den fordømte kirurgen?
Alex. Bra.
Denne er overflatisk.
- Ja, jeg kjenner kulen. - Greit.
- Denne er dyp. - Ok.
Akkurat.
De tar henne til intensiven nå.
Rose? Rose...
Du er trygg nå.
Det ordner seg.
Bli med henne. Ingen presse, ingen bilder.
Ja vel.
Gail.
Kan du dra til hotellrommet mitt og hente rene klær?
Ja da.
Jeg trenger noe behagelig og...
- noe å snakke til pressen i. - Ja vel.
Noen papirer ble liggende fremme i morges,
- kan du rydde dem vekk? - Ja.
Takk.
Vi flytter ham, kom igjen!
- Kommer sjefen din? - Han er tilkalt til operasjonssalen.
Kan du få inn blodet? Det er vanskelig å se systolisk på 60.
- Takk, Joe. - Ingen årsak.
Hvordan går det med ham?
Dr. O'Donnell, vi har et nytt skuddoffer til deg.
Er det 70-tallet?
- Hvem er du egentlig? - Politioverbetjent Gibson.
Store indre blødninger, han har mistet minst halve blodvolumet.
Med tanke på hvor han ble skutt, må han nok fjerne milten.
- Overlever han? - Kanskje.
Er han Belfast-kveleren?
- Han må under bevoktning. - Han har fått muskelrelakserende midler
og ligger i ventilator. Han går ingen steder.
Det er for å beskytte ham.
Det finnes folk som vil skade ham.
Og målet mitt er å ham i retten like hel.
Akkurat nå er målet å få ham til å overleve operasjonen.
Akkurat.
Jeg tror det andre skuddofferet er en kollega.
- Pass på ham, er du snill. - Ja.
Mener du Gibson bør få fortsette?
Alt i alt?
Ja.
Ingen kjenner saken som henne.
Hun tok ham. Rose lever...
Pressen vil gå fra konseptene.
Få tak i en rettsmedisiner og hold Gibson unna kameraene.
Jeg vil ikke at hun skal gi noen kommentarer eller intervjuer
mens hun er under etterforskning.
Forstått.
Spectors forklaring ble flyttet til i morgen.
Jeg gir retten beskjed om at han ikke kommer.
Og hold påtalemyndigheten oppdatert.
Ja vel.
Jeg kan håndtere henne.
Det lover jeg.
Politibetjent Anderson har et skuddsår lateralt i nedre del av overarmsbeinet,
med utgangssår
like nedenfor antekubitale fossa på underarmens ulnar flexor.
Noe utsondring rundt inngangs- og utgangsstedet
da bandasjen ble fjernet.
Hevelse rundt inngangssåret, antakelig hematom.
- Har du Andersons røntgenbilder? - Ja.
Ingen beinskader.
Ingen metallrester.
Han kan ta MR.
Det blir tidligst i morgen.
Så langt, alt vel, Anderson.
Røntgenbildene viser ingen brudd, og pulsen er intakt.
Prøv å bøye håndleddet bakover.
Litt, men ikke supert.
Knytt neven og spre fingrene igjen.
Bra. Kjenner du dette?
Det kjennes merkelig.
God funksjon i hånden. Men jeg er bekymret for radialnerven.
Kulen gikk ikke inn i radialnerven, men hevelse kan klemme på den,
og det er åpenbart mye hevelse over albuen.
Du kan heldigvis strekke ut håndleddet, som er det radialnerven gjør.
Men den endrede følelsen er bekymringsverdig.
Så planen er å rense såret og skanne det i morgen.
- Hvor lenge blir jeg borte fra jobb? - Det vet jeg ikke.
Det kan vi si mer om etter MR i morgen.
Uker, måneder, for alltid? Hva?
Jeg vet ikke, beklager.
Jeg kan bare si at han ble skutt i politiets varetekt.
Store skader i buken.
Tilstanden er kritisk, og han opereres.
Det er ikke sikkert han vil overleve operasjonen.
Skutt av en politimann?
Nei, ikke en politimann.
Beklager, jeg kan ikke si mer enn det.
Er det blodet kommet?
To enheter O-negativt ble nettopp klart.
Vi venter på resten.
Herregud, 60 systolisk før vi begynner?
Duk.
Vent litt, BP er i dass.
- Tretti sekunder. - Gjør klar en sprøyte adrenalin.
Trykket vil stupe når de dekomprimerer.
Ring blodbanken og minn dem på at vi trenger det nå.
Ring King og si at jeg ville satt pris på hjelp.
Hvordan er trykket? Alt klart?
Åtti systolisk. Det vil bare bli verre. Ja, du kan starte.
Skalpell.
Og to kompresser.
Sug.
Sårhake.
Det er veldig ille.
Han saktner, systolisk faller. Hvor er adrenalinet?
Han er kald. Kom igjen med væsken.
Skru opp varmen.
En ny enhet er klar for overføring.
De seks FFP-ene er her.
Gi ham enheten og FFP-ene gjennom den perifere.
- Kan du få det inn? - Kompresser.
Dette går ikke. BP og puls er 40.
Hvordan ligger vi an?
- Vi må få kontroll. - Jeg ser ikke en dritt.
Pulsen faller. Vi sliter her.
Slutt. Ingen puls. Adrenalin, takk.
Start HLR.
Peter...
Mor?
Se hva jeg fant, pappa.
Peter...
Kom til meg.
Peter...
- Adrenalinet virker. - Er han tilbake?
Han er tilbake. Fortsett, dr. Morton.
Milten er ødelagt.
Jeg trenger et par ekstra hender her.
- Noen tegn til King? - Han vasker seg.
BP 60 og puls 56.
Tiden er inne for å handle.
- Milten? - Ja, jeg tror det.
Få den ut og se hva annet som foregår. Ta milten.
Saks.
- Det kommer nå. - Bra.
Klemme.
Pass på bukspyttkjertelen.
- Har den. - Bra.
Saks.
Trykket øker, 80 systolisk, pulsen øker, 72.
Knyt.
Saks.
Diatermi.
Hvordan ligger vi an?
Systolisk stabilt på 90, puls stabil på 102.
Han får noradrenalin.
Han ligger fortsatt etter, men pH er 7,2, laktat 4,5, men bedre.
Han er fortsatt ustabil.
Temperaturen er 34,8 grader.
Men han produserer urin, 40 milliliter det siste kvarteret.
Jeg tror det er best å avslutte og få varmet ham opp.
Vi må fikse surhetsgraden og koaguleringen.
Vi legger ham på intensiven til i morgen og tar ny laparotomi i morgen.
Enig.
Hullet er overflatisk.
Jeg kan faktisk føle kulen.
Et trofé til laben. Kompresser.
En seng står klar på intensiven.
Middels mykt. Ikke brett dem ut.
Stort mykt i hånden min.
Takker.
Pynt litt på ham på postoperativen.
- Takk. - Ingen årsak.
Pappa har vært i en ulykke.
Hva slags ulykke?
En bilulykke.
- Hvilken bil? - Jeg vet ikke. Jeg tror...
Jeg vet ikke hvilken bil.
Hvor er han?
På sykehuset.
Kan vi besøke ham?
Legene passer på ham nå, og han trenger søvn.
Kanskje i morgen, hvis han føler seg bedre.
Hvor er han skadet?
Jeg vet ikke. Jeg tror det er magen.
- Jeg vil besøke ham. - Det kan du ikke, ikke i kveld.
Olivia.
Olivia?
- Hei. - Hei.
Hva sa legene om armen din?
Det kan være nerveskade.
Kan bety slutten på karrieren min.
Virkelig?
Sikkert ikke.
Hvorfor løp du til ham?
Hva?
Begge ble skutt, men du løp til ham, ikke meg.
Du tenkte på ham.
Jeg så at skadene hans var verre.
Og?
Du ropte: "Vi mister ham."
Du hørtes...
redd ut.
Jeg ville ikke at det skulle slutte der.
Ikke på den måten.
Ingen rettssak, ingen dom, ingen straff.
Ingen avslutning for familiene.
Jeg vil han skal overleve...
så han kan stilles for retten og dømmes og leve resten av livet i fengsel.
Hvis jeg hørtes redd ut...
var det derfor.
- Jeg har hentet tingene dine. - Takk.
Hvis du trenger et sted å være, har jeg et ledig rom.
Takk.
- Går det bra med deg? - Ja. Og du?
Ikke så veldig.
Vi fjernet milten hans, og buken er forbundet.
Alt annet virket helt.
Kirurgene vil ha ham på coamoxiclav og Flagyl.
De tar en ny titt i morgen.
Men han har fått mye blod og produkter.
Fire enheter O-negativt og ti enheter krysstestet,
inkludert de to som henger der.
Han har fått åtte FFP-er og en pose blodplater.
Så bare det dobbelte av blodvolumet hans?
Det er ikke spart på noe.
Hei.
Hvordan går det med Kveleren?
Jeg skal straks inn til ham.
Jeg vet hva som har skjedd, men jeg har ikke fulgt så godt med.
Noen av vennene mine ble påvirket.
Installerte alarmer og ba tilfeldige kjærester flytte inn.
Bra du er lege og derfor aldri hjemme.
Sant nok.
Jeg tenkte ikke på at jeg selv kunne være i fare.
Du ser på bildene og tenker:
"De er bare unge kvinner som lever livet sitt slik jeg lever mitt.
Det kunne vært meg."
En av mine beste venner er militærlege.
Var flere ganger i Afghanistan.
På feltsykehusene
blir de sårede behandlet kun basert på medisinske behov.
Stygt sårede Taliban-soldater behandlet før britiske sårede
hvis det hastet mer med dem.
Det var det samme her i gamle dager.
Det gjorde ham ikke alltid så populær.
Egentlig gikk det hardt inn på ham...
men han mener likevel at behandling pleie må gis
basert kun på medisinsk behov.
Han ville sagt at det var vår plikt
å behandle ham humant og beskytte ham, selv om han er en morderisk jævel.
Antatt.
Pressen samler seg.
TV-team, alle de store kanalene og lokal-TV, aviser og radio.
En god del nyhetsnettsteder også.
Jeg tror vi må gi et direktesendt intervju.
Er ofrenes familier informerte?
Gallagher, Kay, Monroe?
Kunngjøringen må ikke bli et sjokk for dem.
Ja, det er de.
Og Spectors familie?
Ja, de er varslet.
Ja vel.
Tre hovedpunkter...
Én: En mann er arrestert og siktet.
To...
- Stella. - Beklager, bare et øyeblikk.
Rose Stagg er funnet i live.
Tre: At han ble skadet etter pågripelsen, og så noe om tilstanden hans.
Men bortsett fra det: Etterforskningen er pågående...
Jeg må stanse deg der.
Du skal ikke gi kunngjøringen.
- Hva? - Politimesteren ba meg gjøre det.
Er jeg stadig etterforskningsleder?
Unnskyld oss et øyeblikk.
Martina, det er veldig viktig
at du følger med på pressens nøyaktighet og tolkninger.
Forsvarerne kommer med påstander basert på hva som sies i pressen,
spesielt feilsiteringer av fakta fra politiet.
Ja.
Vel?
Ja, det er du.
Enn så lenge.
Jeg forsvarte deg, Stella.
Det vil jeg tro.
Jeg sa også til sjefen at jeg kunne håndtere deg.
Jeg skjønner.
Ikke gjør dette vanskelig for meg.
Rett på slipset før du går foran kamera.
- Tom Stagg er på venterommet. - Takk.
Be McNally hente veskene mine fra rommet jeg skiftet på.
Ja vel.
Er Belfast-kveleren pågrepet? Det er spørsmålet i kveld.
Hvordan går det med henne? Har du sett henne?
En kort stund.
De sier hun er stabil, Tom.
Takk.
- Skal vi gå inn til henne? - Hva skjer der ute?
Er alt dette for Rose?
Ikke tenk på det nå. Kom, jeg følger deg inn.
- Er du mannen til Rose? - Ja.
Denne veien.
Å, elskede.
Jeg er politiinspektør Jim Burns,
og jeg har opplysninger knyttet til Operation Musicman
og etterforskningen av seriemordene.
En 32 år gammel mann fra Belfast er arrestert i forbindelse med
drapene på Sarah Kay, Fiona Gallagher, Alice Parker Monroe og Joseph Brawley,
og for bortføringen av en radiolog fra Belfast, Rose Stagg.
Han skulle møte i retten i morgen tidlig, tiltalt for disse og andre lovbrudd.
Men det er ikke lenger tilfelle,
etter at han ble alvorlig såret mens han var i politiets varetekt.
Hvordan oppstod skadene?
Hvorfor ble han skadet?
Han ble skutt.
Tilstanden hans beskrives som kritisk, og skadene er livstruende.
Hvordan blir en mann skutt i politiets varetekt?
Hvem snakker han om?
- Ikke gjør det! - Katie...
Gjerningsmannen ble skutt og drept av politiet.
- Mer kan jeg ikke si... - Det er Paul! Jeg må se ham.
- Det kan du ikke! - Jeg må se ham.
Du får ikke lov til å gå ut!
Det driter jeg i!
Du er ute på kausjon. Du får ikke gå ut om kvelden.
- Flytt deg! - Du får ikke lov til å se ham!
- Flytt deg! - Katie!
- Hvor er nøklene? - Katie!
Du har låst meg inne!
Du får ikke lov til å gå ut av huset!
- Faen ta deg! - Du får ikke se ham.
Slipp meg, for faen!
Jeg ringer politiet.
Hvis du drar herfra, ringer jeg politiet.
Hva har skjedd med deg?
Faren din ville blitt sjokkert over hva du har blitt.
Det gleder meg å fortelle at Rose Stagg er funnet,
at hun lever, og at tilstanden hennes er stabil.
Jeg vil gjerne takke politioverbetjent Stella Gibson,
teamet hennes og publikum for innsatsen for å finne henne.
- Hvor er Gibson? - Hvorfor er hun ikke her?
Politioverbetjent Gibson gjør det hun gjør best. Politiarbeid.
Jeg er sikker på at det er Paul.
Han er skadet.
Hvordan ble han skutt? Hvem skjøt?
Jeg vet ikke.
Politiet, antar jeg. Jeg vet ikke. Han er på sykehuset.
Hvor er han?
På General Hospital, tror jeg.
Du må dra dit og finne ut hvordan det går med ham.
Jeg? Hvorfor kan ikke du?
Det vet du.
De jævla kausjonsbetingelsene!
- Vil de slippe meg inn? - Nei.
- De slipper meg ikke inn. - Du forstår ikke.
Jeg tror han kommer til å dø.
Hva? Det er veldig vanskelig å høre.
Jeg tror han kommer til å dø.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
- Daisy, kommer du? - Hvorfor er du så bitch?
Hva?
Hvorfor er du så jævlig bitch?
Det er jeg ikke. Jeg vet ikke hva jeg skal...
BELFAST-KVELEREN TATT!
BELFAST-KVELEREN OFRENE PÅ KARTET
TRAGEDIE: SARAH KAY VAR GRAVID DA HUN BLE KVALT
ET BILDE BLE OFFENTLIGGJORT...
- Mamma. - Ja?
- Jeg får ikke sove. - Har du prøvd?
Veldig, veldig hardt.
Det er fordi du har lyset på.
Kan jeg legge meg hos deg?
Jeg er tørst.
Du har pusset tennene, så du kan bare drikke vann.
Greit.
ANSIKTET TIL EN MORDER?
Hun trenger hvile nå.
Jeg har noe til deg.
Nancy ville fryktelig gjerne komme.
Hun sendte deg dette.
GOD BEDRING, MAMMA
Vi ses i morgen.
Skal jeg henge det opp for deg?
Har hun snakket med deg?
Har hun fortalt deg noe? Har han...
Hun har knapt sagt et ord.
Det er for tidlig.
Politilegen skal undersøke henne. Da får vi vite mer. Men...
hun snakker når hun er klar.
Jeg orker ikke tanken på henne alene med ham så lenge.
Jeg orker ikke tanken på at han la hånd på henne.
Tom...
prøv å ikke se for deg ting som antakelig ikke skjedde.
Jeg er rasende på meg selv fordi jeg ikke beskyttet henne.
Jeg lå på sofaen med hodetelefoner.
Hadde jeg vært der, ville det ikke ha skjedd.
Det kan du ikke vite.
Det kunne ha gått mye verre.
Tenk på Joe Brawley.
Hvorfor ropte hun ikke ut? Eller skrek?
Hvorfor gjorde hun ikke motstand?
Hvorfor ble hun med ham?
- Tom... - Visste du at Nancy
så dem krysse gaten sammen?
Nå må du høre på meg.
Menn tenker alltid "fight or flight".
Egentlig er den vanligste reaksjonen på slike farer å stivne.
Hvis hun ikke kjempet imot, ikke skrek, hvis hun var taus og nummen...
er det fordi hun var skrekkslagen.
Hvis hun ble stille med ham...
var det fordi hun var livredd.
Ikke bare for sitt eget liv.
Ditt og Nancys og barnets.
I den frykttilstanden kan hun ha føyet seg,
hun kan ha underkastet seg...
men det betyr ikke at hun samtykket.
Tom, hvordan du oppfører deg...
hvordan du håndterer rollen som Roses hjelper...
vil gjøre opplevelsen enten bedre eller verre for henne.
En dårlig reaksjon fra deg...
kan knuse henne.
Eller du kan gi...
et viktig bidrag til å hjelpe henne å komme over det.
Det hun trenger fra deg nå, er å vite at hun er trygg.
Vite at hun er elsket.
Vær tålmodig.
Vær omsorgsfull.
I morgen er en ny dag.
Du burde ikke være her.
Gå, er du snill.
Er det deg?
Gudskjelov at du er her.
Jeg har vært så redd.
Gudskjelov at du er trygg.
Jeg er så glad du kom.